Vítej, návštěvníku!
Prázdnota, obsahující děsivé stopy zkázy a zmaru.
Tak se postupně konkretizoval obraz, který Vende získávala o svém okolí. Počet objevených trosek již překročil čtyři sta. U většiny se i přes pokročilé stádium rozpadu podařilo určit totožnost a domovskou planetu, čímž heuristické obvody Vende získávaly aspoň přibližné vodítko kde všude se vliv Pustiny projevuje ve vnějším vesmíru.
U některých vraků detekce odhalila dosud aktivní lodě, které buď zoufale paběrkovaly na dávno vyrabovaných troskách, anebo naopak číhaly na lodě, které sem zamíří hledat opomenuté zdroje, aby je přepadly a zmocnily se jejich zásob. Některá plavidla poděšeně prchala, jen co jejich detektory zaznamenaly blížící se Vende. Jiná pasívně vyčkávala, připravena k nelítostné odpovědi na jakýkoli pokus o napadení. Dvakrát byly sondy Vende odehnány od trosky, v níž zbylo téměř zanedbatelné minimum použitelných věcí, protože si to jiná přítomná aktivní loď nárokovala jako své vlastnictví. Vztahy mezi koráby v Pustině skutečně ustrnuly na úrovni buď ty mě nebo já tebe.
„Moje ítýčka všechna data obracejí trojnásobně naruby,“ ujistil kapitána velitel Domarig. „Chci mít stoprocentní jistotu, že si do sítě nezavlečeme něco kritického. Čtvrtou kontrolní vrstvu obstarává sama heuristika Vende.“
„Kromě ustupujících vyrážek a degenerativních změn z hladu jsou Xomerkané čistí,“ přidala se Velitelka Ketta. „Ale stejně je nechám v karanténě. Sledujeme i případný výskyt segmentovaných časovaných biologických zbraní, jež by se mohly v těle hostitele seskládat až po deseti, čtrnácti dnech, a napájíme je látkami, které by měly eliminovat i tu možnost, že oni sami mají být trojským koněm v nitru Vende.“
Paměťové obvody Xomerkské lodi kupodivu vydaly plno zajímavých informací. Asi nejdůležitější bylo měření stringového pozadí. V energiích bylo skryto velmi nepatrné, ale rozpoznatelné kolísání, svědčící o ozvěnách v Pustině. Vende tak získala sice nemnohé, ale do historie sahající údaje o pohybu prostoru uvnitř Prázdnoty.
„Prázdnota už pro nás teď není vůbec prázdná,“ opakovala velitelka Niabonga. „Vende vytvořila několik miliard fyzikálních modelů, které jsme na základě měření postupným vyřazováním zúžili zhruba na stovky tisíc. Xomerkská data nám umožnila snížit počet modelů na necelý tisíc nejnadějnějších.“
Během dalších čtyř dní kontaktovaly Vende tři koráby. Jeden se neúspěšně pokusil o útok soustředěnou palbou na jedno jediné místo v naději, že prolomí ochranný štít. Když neuspěl, okamžitě odletěl pryč.
Zbylé dva koráby se pokoušely navázat spojenectví. První byla nákladní loď, nesoucí ve svých útrobách osm set strojů ke zpracování rostlin na planetě Eorskit-5. Byla dosud ušetřena masivních útoků, protože nikdo netušil, zda by se mu takový náklad někdy k něčemu hodil. Anebo možná naopak proto, že to byl náklad naprosto, ale dočista k ničemu. Posádku tvořilo dvoučlenné velení, tři obchodníci a šest mechaniků. Do Prázdnoty spadli před půl rokem a nebylo nic, co by mohli nabídnout výměnou za spojenectví.
Jejich obrana proti napadení byla kuriózní. Umístili většinu svých zásob do kontejnerů s jedem proti škůdcům a hrozili, že v případě ohrožení vše nechají vybuchnout a tím pádem zcela znehodnotit. Zatím nikdo nebyl tak zoufalý, aby to zkusil.
Druhá nákladní loď jménem Nbiglikor, plná zcela zbytečného stavebního materiálu, měla situaci napjatější. Na palubě řádila infekce, kterou navigátor – jediná osoba s minimálním zdravotnickým rozhledem – nedokázal zastavit, ba ani tlumit. Nebyla letální, ale vracející se vlny horečnatých stavů činily jedenáctičlennou posádku téměř provozu neschopnou. Po analýze biologickými laboratořemi a poradě velení se Vende rozhodla poskytnout několik balení léků, deset filtrů atmosféry a sto kilogramů dezinfekčních látek včetně dvou aplikátorů.
Reakce Nbiglikoru byla překvapující. Kapitán sice nesmírně ocenil obětavost, s jakou Vende chce oslabit vlastní zdroje, ale současně nabízenou pomoc jaksi... odmítl. Rychle vyšlo najevo proč: pokud byla na palubě infekce, nehrozilo že by posádku zcela bezbranného náklaďáku někdo chtěl sníst. Ve skutečnosti Nbiglikor pouze chtěl poprosit o svolení držet se v blízkosti Vende. Podle slov kapitána se již zpráva o odolnosti Vende roznesla, a tak počítal, že i kdyby se nějaký zoufalec rozhodl na jeho nákladní loď zaútočit, odradila by ho přítomnost Vende.
Svolení držet se v závěsu dostal.
Nebyl ale jediný, kdo Vende sledoval. Detekce dobře věděla o dalších šesti lodích, které se držely poblíž Vende, ale tak daleko, že si připadaly nezjistitelné. Zpočátku to tak možná bylo, ale lidé velitelky Niabongy již překalibrovali detektory, takže Vende získala výrazně pronikavější zrak. Sekundárním důsledkem byl nárůst objevených trosek, jejichž počet už přesáhl šest set.
Kapitán Zimgolt se rozhodl vyslat k těm lodím jasný a srozumitelný vzkaz. Je zbytečné slídit kolem jako supi a čekat, až Vende zeslábne. Výhodnější by bylo spojit síly při hledání způsobu jak se dostat ven.
Žádná odpověď nepřišla.
Errata: